Viskas prasidėjo nuo ugnies.
Pirmykštės ugnies.
Pragaro ugnies.
Kaip iš drakono nasrų.
Kaip pasakoje.
Iš pasakų mes išmokstame tai,
kad drakonai neegzistuoja,
tačiau juos galima nugalėti.
Kaip ir pasakose, aš pradėsiu nuo "Vieną kartą..."
Vieną kartą,
kosmose gilumoje
dreifavo maža kosminė stotis,
skrendanti aplink pragarą, vardu...
Dantė.
DANTĖ 01
Jeigu žmonės kada sužinos mūsų istoriją,
jie tikriausiai pamanys,
kad viskas prasidėjo nuo erdvėlaivio numeris 2 atvykimo.
Tačiau viskas buvo numatyta jau seniai.
Dar neatmenamais laikais.
Galbūt seniau nei kas gali įsivaizduoti.
Dantė 01 Psichnių Kalinių Centras
2 daktarai, 7 pacientai 3 apsaugos darbuotojai.
Sveika atvykusi į Dantę 01.
Tikimės, kad nepatyrėte jokių nemalonumų.
Aš jūsų lauksiu.
- Mano vardas... - Charonas, stoties vadovas.
Jeigu jau taip viską žinote, valdymo centrą jums surasti bus vieni niekai.
Pirmasis ratas aplink planetą.
Sveiki.
Tai čia įžymusis pamišėlių laivas?
Ar tai kompanijos slengas?
Tiesą pasakius, jie -
Kaliniai su psichine negalia.
Savanoriai mūsų gydimo eksperimentams.
Aš perskaičiau apie juos viską.
Kas gali žinoti kitų žmonių mintis?
Toks mano darbas!
Jūs pažįstamos?
Ir kas nepažįsta mūsų kuratorės?
Jūsų darbas su psichinę negalią turinčiais nusikaltėliais Neurinos kompanijoje vis dar labai vertinamas.
Mano vardas Eliza.
Už ką jus čia atsiuntė?
Aš čia išbandysiu naujus vaistus su kaliniais.
Paaiškinsiu mūsų mažo pasaulėlio taisykles.
Kalinių skyrius yra
po mumis.
Pažiūrėkit...
Dar vienas.
Greitai susipažins su savo draugužiais.
Mes galime stebėti juos kiaurą parą.
Rasputinas nusprendė žengti pirmą žingsnį.
Pažiūrėkit. Tai Rasputinas.
Dievas atsakė į mano maldas!
Dievas niekada neapleidžia savo vaikų!
Nustok kliedėjęs!
Šis žmogus
atėjo mūsų išgelbėti.
Tavęs niekas negali išgelbėti, Rasputinai.
Šventasis Džordžas, drakonų žudikas gali!
Čia nėra drakonų.
Ir kas tau pasakė jo vardą?
Dievas.
Pažiūrėk! Jis tikintis!
Dievas?
Ar ne tas, kuris sėdi virš mūsų?
Nejau tu tapai Judu?
Aš tarnauju Dievui, o ne žmonėms.
Melskis, kad taip ir būtų.
Jei tu sugalvojai išduoti mus,
tu susitiksi su savo Dievu daug anksčiau!
Kuo tu vardu?
Nekalbus. Gal tai ir gerai.
Čia ir taip daug plepių.
Jo vardas Šventasis Džordžas!
Tu visada ką nors sugalvoji...
Tebūnie Šventasis Džordžas!
Atila, ar gavai informaciją, kurios prašiau?
Nesijaudink, aš dar dirbu.
Tai juk nėra skubu.
Užteks! Nepamiršk, kad tu kalinys.
Baik vaidinti bosą, Charonai.
Aš galiu atriboti tave nuo tinklo.
Tu nepadarysi to. Tau reikia manęs.
Jei kas sužinos, kad tu man davei priėjimą prie tinklo,
tave atleis iš pareigų.
Noriu žinoti, kodėl atvyko tas erdvėlaivis.
Peržiūrėk Elizos bylas ir stebėk atvykelį.
Ponai...
Atvyko naujokas!
Tas kuris, valgo - Molochas.
Molochai!
Šalia jo - Lazaras.
Koks jo vardas?
Jis dar neprakalbo.
Paaiškinsiu tau mūsų pasaulėlio taisykles.
Jei tu jų laikysiesi, mes prie tavęs nelysime.
Ar supratai?
Ar jis mane girdi?
Ar tu girdi mane?
Čia galima paklausyti apie ką jie kalba.
Įdomu.
Jie turi apie ką pakalbėti.
Ar video čia nėra?
Tai juk uždara zona.
Mus baugina kiekvienas kuždesys.
Jei ten būtų kameros, jie tiek daug nepasakytų.
Tas kambarys vienintelė vieta, kur jie gali jaustis laisvai.
Aš tik norėjau padėti jiems.
Aš mačiau kaip jie norėjo palikti
šį gyvenimą.
Aš tik norėjau padėti jiems...
Jie vadina jį Buda.
Jis nužudė daug žmonių.
Sako, kad tai jis daro iš gailesčio.
Jis kartais dar užpuola,
bet tai jau menkniekis palyginus su praeitimi.
Jis dažnai tiesiog guli ten ir miega.
"Medituoja", kaip jis pats sako.
Ei, Buda!
Nori pamatyti naują vyruką?
Atsakyk man!
Apie naujai atvykusį kalinį
mes mažai ką žinome.
Jį rado kruviną apleistame erdvėlaivyje.
Vienas visame erdvėlaivyje.
Ir jokių dokumentų?
Ničnieko.
Juodosios dėžės buvo sugadintos.
Kodėl jį atsiuntė čia?
Neurinos prašo išbandyti naujos technologijos vaistus.
Kas per nauji vaistai?
Apie juos pakalbėsime vėliau.
Matai?
Žiūrėk į mane.
Tai tavo kortelė.
Su ja gausi pavalgyti 3 kartus per dieną.
Nepamesk.
Saugokis Molocho.
Jam normos neužtenka.
Jis bandys nugvelbti tavo kortelę.
Ei, dički.
Tau niekada neužtenka normos.
Neužtenka!
Gana!
Ar nori, kad jie paleistų dujas?
Sėsk.
Niekada nenuleiskite nuo jų akių.
Į tai neverta kreipti dėmesio.
Kai įsikiša Cezaris,
jie greitai apsiramina.
Ar jūs įpareigojote jį būti vadu?
Ne. Jie nepriimtų jokių įsakymų.
Jie patys viską susiorganizavo.
Mes tik prižiūrime, kad jie vienas kito nenudobtų.
Deja, kartais mes įsikišame
per vėlai.
Jeigu laikytumėtes protokolų griežčiau...
Gyvenimas neapribotas vien tik protokolais!
Aš tavęs ieškojau.
Tai tu naujokas?
Kuo tu vardu?
Aš Buda. O tu?
Neatsakysi?
Tau skauda, ar ne?
Žinai...
Aš galiu išlaisvinti tave nuo to.
Aš galiu išsiųsti tave į kitą pusę.
Kur nėra jokio skausmo.
Aš tik noriu tau padėti.
Aš noriu tau padėti.
Kaskart vis tas pats, Buda!
Kai tik pasirodo naujokas, tu iškart bandai jį nužudyti!
Aš tik norėjau jam padėti.
Neskiesk nesąmonių!
Tau nori juos žudyti,
o ne gelbėti!
Ne tau spręsti, kas mirs, o kas ne, supratai?
Supratau.
Ar supratai?
Taip, taip!
Supratau, Cezari.
Gaudykit jį!
Kas dabar?
Buda bandė užsmaugti naujoką.
Dabar jie jį gaudo.
- Reikia įsikišti. - Kaip?
Paralyžiuojančios dujos.
Palaukime 5 minutes.
Tai duos mums valandą.
Galėsime išgydyti Budą.
Gydymas nepadeda.
Yra geresnių pasiūlymų?
Galėtume išbandyti naujus mano protokolus.
O kokie jie?
Paremti nanotechnologijomis.
Programos, kurios sunaikina chromosomines disfunkcijas.
Ar manote, kad žmogaus psichiką
galima pakeisti, keičiant DNR?
Taip! Tai yra pasaulio išganymas!
Argi tai ne jūsų moto?
Ką jūs siūlote?
Rizikingos naujosios procedūros ar sena gera metodika?
Nei viena nei kita. Mums reikia efektingų sprendimų.
Dabar ne laikas ginčytis.
Bandysime naują gydymo metodiką.
Tuomet aš tame nedalyvausiu.
Jie jau užmigo.
Galite įeiti.
O kas, jei jie prabus?
Tai neįmanoma.
Jie turėtų sulaikyti kvėpavimą dešimčiai minučių.
Įdomu.
Aš čia pirmą kartą be Persefonės.
Daugiau raminamųjų. Jei jis prabus - sukels mums problemų.
Ne, diržai išlaikys.
Paruošta.
Kaip jį nuraminti?
Palaukit, jis jau apsiramina.
Reikia palaukti, kol vaistai pradės veikti.
Išneškit jį į kambarį.
Ar tai tu?
Ar tai tu mane išgelbėjai?
Kodėl?
Aš nežinau, ką jie man padarė,
bet prieš tau ateinant,
jaučiau lyg mano kraujas degtų.
Kas tu?
Kodėl tu niekada nekalbi?
Tiek to.
Prabilsi, kai būsi tam pasiruošęs.
O kol kas aš pasirūpinsiu tavimi.
Eime.
Kaip praėjo eksperimentas?
O jūs nežinote?
Aš mačiau Budos reakciją.
Tai normali imuniteto reakcija.
Greitai programa pradės taisysti DNR.
Ar naujos DNR grandinės
nekliudys senosioms?
Rizika visada išlieka.
Bet mes dar negalime nuspėti, kaip į šį gydimą reaguos laboratorinės žiurkės.
"Laboratorinės žiurkės"?
Jie pasirašė sutartį su Neurinos kompanija.
Jie žiauriausi nusikaltėliai,
palikti gyvi tik eksperimentams.
Kodėl jus šokiruoja šis žodis?
Aš esu žmogaus psichikos ekspertė.
Ir man nepriimtina juos vadinti laboratorinėmis žiurkėmis.
Velnias!
Pažiūrėkim, ką jūs slepiat.
Kas tai?
Velnias!
Priimtina žala sveikatai: 100%
Sakoma, kad ant pragaro vartų yra užrašas:
"Įeidami čia, palikte už durų savo viltį."
Ir būtent čia,
tarp nusikaltėlių ir bepročių,
supranti šių žodžių prasmę.
Aš, Persefonė,
paskyriau savo gyvenimą psichikos gydymui,
ir pagaliau savo paciente pamačiau
vilties kibirkštėlę...
Šventasis Džordžas turi galią, kuri labai pranoksta mus.
Aš dar nežinau, kas tai per galia,
tačiau suprantu, jog šioje stotyje gyvųjų neliks.
Antrasis ratas aplink planetą.
- Ar aš suktrukdžiau? - Truputėlį.
Norėjau įstikinti, ar jūs gerai jaučiatės
ir ar jums nieko netrūksta.
Viskai gerai, ačiū.
Beje...
Ką manote apie Persefonę?
Aš ją tokią ir įsivaizdavau.
Būtent?
Ji čia jau per ilgai. Jai trūksta objektyvumo.
Taip, tikriausiai.
Neurinos ja nebepasitiki.
Kada jūs išvyksite?
Kai tik gausiu pakankamai duomenų.
O kodėl klausiate? Ar mano buvimas čia jus neramina?
Ne. Netgi priešingai.
Iki pasimatymo.
Charonai, ar tu ten?
Aš įsibroviau į erdvėlaivio kompiuterį.
Bėda ta, kad
priėjimas prie bylų užkoduotas.
Prieti gali tik Neurinos darbuotojai.
Ir kas?
Tu tai tikrai gali apeiti.
Taip, tikriausiai.
Bet tam
man reikės tavo slaptažodžio.
Ar tu jo neturi?
Aš nusivyliau tavimi.
Reikia būti genijumi, kad sugebėtum jį kažkur pritaikyti.
Tuomet pažiūrėsim koks tu esi genialus.
Tu niekada netesi savo pažadų, Buda.
Ar supranti, kodėl aš negaliu tavimi pasitikėti?
Tu teisus - aš niekada netesėjau pažadų.
Bet to daugiau niekada nenutiks.
Jau per vėlu. Niekas iš čia esančiųjų nenori mirti
dėl tavo nesugebėjimo valdytis.
Tai buvo anksčiau.
O kas staiga nutiko?
Jis mane išgydė.
Jis?
Jis tave išgydė? Tu beprotis!
Juk sakiau tau, Cezari. Jis Dievo atsiųstas angelas.
Išgydė ar ne, aš jau nusprendžiau ir nenoriu apie tai dar kartą diskutuoti.
Susitvarkykit su juo.
- Tai ne tavo reikalas! - Buda pasikeitė!
Dink iš kelio!
Molochai?
Viršininke!
Jis nesužeistas - jis kvėpuoja!
Tai neįtikėtina! Ar paimti kraujo pavyzdį?
Jis jau buvo leisgyvis.
O dabar pažiūrėkit į jo pulsą.
Jei tai ne stebuklas...
Nesąmonė! Tai tebuvo tik paviršutinis pažeidimas.
Molocho žaizda išnyko,
kai tik prie jo priėjo naujokas.
Manau tam yra racionalus
paaiškinimas.
Aš negaliu nužudyti to, kuris išgelbėjo man gyvybę.
O kaip tu, Lazarai?
Jei tik paprašysi - aš jį nudėsiu. Man vistiek.
Galbūt ne jis tave išgydė.
Šventasis Džordžas kelia mums problemų.
Kai kurie jį laiko mesiju.
Tu supranti, Molochai?
Jei mes nieko nedarysime,
jie mus nužudys.
Kas tau?
Man pasidarė bloga po paskutiniojo reido.
Jei jo nenužudysime - mums galas.
Jie paskirs jį vadu.
O tada nužudys mus iš keršto.
Jie mūsų nepasigailės.
Jei jis gali gydyti žmones,
gali ir nužudyti juos.
Nužudyk jį taip, kad niekas nepastebėtų.
Molochai!
Čia
tu būsi saugus.
Aš atnešiu antklodę.
Aš tuoj.
Būsiu koridoriuje.
Kas yra? Tu pirmą kartą atsisakai valgio.
Nežinau...
Aš jau nebealkanas.
Negalime švaistyti laiko! Mes turime daug reikalų.
Dovanėlė nuo Cezario.
- Kur Persefonė? - Turbūt pasiklausymo kambaryje.
Ji mėgsta švaityti savo laiką veltui.
Tiedu man nepatinka. Jie kažką rezga.
Kas ten?
Ar tai tu, Buda?
Kambarys užimtas.
Niekis.
Palauksiu eilės čia.
Kodėl mes jų nematome?
Jie aklojoje zonoje.
Tai blogas ženklas.
Šviesa...
Nustok!
Šis mulkis bandė tave nužudyti.
Cezaris nenori jo mirties.
Turėtumėte paleisti dujas.
Tai ką?
Tai kur dabar tavasis mesijas?
Kas tau užėjo, Molochai? Paleisk!
Trečiasis ratas palink planetą.
Aš mačiau kaip jis mirė.
Buvo ne mažiau 10 mirtinų žaizdų.
Jis prarado vos ne visą kraują.
Šįkart jūs negalite paneigti, kad tai nebuvo
prisikėlimas.
Nežinau. Bet aš privalau išbandyti naują gydimo metodiką.
Ir aš tai padarysiu.
Kaip paaiškinsite stebuklingą kitų išgijimą?
Tai dar nėra
įrodyta.
Jūs žinojote, ar ne?
- Ką žinojau? - Kad jis nepaprastas žmogus.
Jei jis toks nebūtų - mes jo čia neatsiųstume.
Baikite!
Kompanija atsiuntė jį čia tam,
kad izoliuotų.
Jis turi neįtikėtinų sugebėjimų.
Na ir kas? Tai ne jūsų reikalas.
Ką jūs su juo darysite? Pjaustysite tol,
kol pasieksite jo paslaptį?
Dirbti jūsų niekas neverčia.
Aš atsakau už psichogenetiką ir draudžiu jums eksperimentuoti
su šiuo žmogumi.
Aš turiu oficialų laišką, kuris leidžia nepaklusti jums.
Man nusispjauti į jūsų laišką!
Ką pasakysite, Charonai?
Mes apie tai kalbėjomės. Jūs žinote, ką daryti.
Aš oficialiai atleidžiu jus iš pareigų.
Ar suprantate, kas pastatyta ant kortos?
Ne tik jūs ar aš.
O visa žmonija!
Mano manymu, žmonija...
Jie nori gauti jo genetinį kodą ir vėliau nužudyti jį.
Jis turi likti gyvas.
Turime suprasti, kas jis yra.
Mes turime sulaikyti ją,
kol nepakito jo metabolizmas,
Charonai...
Atleisk, Persefone. Aš negaliu niekuo padėti.
Neurinos tam suteikė jai teisę.
Mes išskrisime, kai tik bus paruoštas erdvėlaivis.
Viskas buvo numatyta.
Išeikite.
Tai jūsų pačios labui.
"Negalima pakilti aukštyn, lipant per kitų galvas"
Ką tai reiškia?
Tu to nenumatei!
Nereikėjo su ja šitaip.
Aš jos tiesiog nesuprantu.
Jai labiau rūpi kaliniai nei rezultatai.
Diržai!
Paleisk ją!
Charonai, daryk ką nors!
Nusiramink.
Aš atidarysiu duris ir tu galėsi grįžti atgal.
Paleisk ją!
Kažkas nutiko. Greičiau!
Aš atidariau duris, o dabar paleisk ją.
- O ką dar galėjau padaryti? - Įstikinti, kad diržai gerai suveržti!
Jūs sakėte, kad jis jau miręs. O lavonų mes dažniausiai nesuvaržome diržais.
Sveikas, brangusis.
Štai kur tu.
Tik norėjau pasakyti, kad greitai mes rėšimes į Dantę,
ir pateksime į pragarą. Mes jau pasmerkti!
Tai nesąmonė.
Aš žinau, ką tu ten sugalvojai, Charonai.
Aš jau seniai nulaužiau tavo bylas.
Tavo Eliza ir jos nanotechnologijos
būtų mus pražudžiusios!
Mus užkrėte iš vidaus
kaip kompiuteriniu virusu.
Žinai, ką daro epidemijos metu? Viską sudegina!
Aš pasinaudojau tavuoju slaptažodžiu ir pakeičiau visus nustatymus.
Tai mano apokalipsė!
Cezari!
Ar ten kas nors mane girdi?
Cezari...
Ką po velniais jie daro?
Molochai.
Lazarai.
Juk sakei, kad jis miręs.
Iš kelio!
Ką tu man padarei?
Šviesa...
Aš mačiau šviesą...
Apie ką tu šneki?
- Mums reikia išėjimo. - Štai vienas.
Turėsime pilotuoti patys.
Šviesa...
Iš kur ji sklido...
ta šviesa?
Aš nežinau...
Šis aliarmas reiškia, kad mes visi mirsime!
Nurimk, Lazarai.
Nesikarščiuok.
- Neįsakinėk man! - Aš to ir nedarau.
Aš tau tik patariu.
Čia viskas pasikeitė.
Tai labai rimta.
Apie ką tu?
Cezari, baik vaidinti bosą.
- Kodėl įsijungė sirena? - Tai aš.
Tai aš ją įjungiau.
Tau reiktų slaptažodžio.
Vadovas davė man viską. Leido prieiti prie kompanijos bylų.
- Jis manė, kad gali mane apgauti - Prie reikalo!
Reikalo? Jau nebėra kur skubėti, Cezari.
Mums liko mažiau nei valanda.
O po to - bam!
Klausykite.
Aš užprogramavau sotį taip, kad ji skristų tiesiai į Dantę.
Tu beprotis!
Kaip ir mes visi.
Mes juk šiukšlės, tiesa?
Jie nori ištrinti mūsų atmintį.
Jie nužudys mus!
Nemaniau, kad tu esi toks beprotis.
Mes visi iškepsim!
O tu, drakonų žudike...
Nesugebėsi mūsų prikelti.
Aš miręs. Miręs, girdi?
Aš miręs nuo pat mano atvykimo į šią stotį.
Laikykit jį!
Kodėl nepasinaudojus mano erdvėlaiviu?
Jis skirtas tik dviem žmonėms.
Mes turime patekti į pilotavimo kabiną. Mums liko mažiau nei valanda.
Kažkur turėtų būti liukas.
Jei mes ten patektume, galėtume perkrauti sistemą.
Liukas kalinių zonoje.
Taip.
Radote jį?
Ten.
Nagi, trauk.
Galbūt jis tik norėjo mus išgąsdinti.
Duoti Atilai komputerį tas pats, kas duoti piromanui degtukus!
Jie apie tai žinojo.
Idiotai!
Laikas prisijungti prie mirusiųjų.
Aš nebebijau mirties.
Palaukit! Mus gali teisti tik vienas teismas.
Dievo teismas.
Paklausykit..
- Mes juk dar gyvi. - Neskiesk nesąmonių!
Mes įsirėšime į tą prakeiktą planetą, o tu kalbi apie Dievą?
Po keletos minučių mes visi mirsime! Ar tu to nesupranti?
Mirsime!
Tikėkite Dievu.
Eina tas Dievas velniop!
Jei mes jo sutvėrimai,
kodėl jis mumis nepasirūpino?
Kur dingo jo stebuklai?
Ponai.
Mūsų stotis nukrypo nuo orbitos kurso.
Turime pasiekti valdymo skydą,
esantį po jūsų kojomis,
ir aktyvuoti atsarginius variklius.
Aš jūsų prašau
bendradarbiauti su mumis.
Jei sutinkate, pakelkite rankas.
Ji su mumis nevyks.
Ar jūs nebijote?
Ar aš bijau? Mes atidarėme tas duris jau labai seniai.
Ir iki šiol jų neuždarėme.
Aš Charonas, šios stoties vadovas.
Tai jis davė Atilai slaptažodį!
Tai jis!
Gana!
Nusiramink!
Mes čia, kad padėtume.
Skydas prieinamas
tik per aušinimo rezervuarą.
Tęsk.
Liukas yra kažkur čia. Turbūt ten.
Dujos!
Ramiai!
Norėjai slapčia pabėgti, ką?
Nemaniau, kad dar sutiksiu tokią merginą kaip tu.
- Jūsų ne... - Taip, manęs nepaveikė dujos.
Aš galiu sulaikyti kvėpavimą.
- Man skauda! - Tu nebegali man įsakinėti.
Kur tu ėjai?
Erdvėlaivis mus išgelbės.
Mus?
Jame tik dvi vietos.
Dėl vietos jame, tu visus užmigdei.
Tu klastinga kaip ir aš.
2 metai kelio ir jūs būsite laisvas.
2 metai?
Su tavimi?
Verta pabandyti, ar ne?
Aš tave įspėju.
Tik nekrėsk juokų!
Nagi.
Tik po tavęs, princese.
Prabuskit.
- Kas paleido dujas? - O kaip jūs manote?
Patikrinkite erdvėlaivį! Greičiau!
Atidaryk liuką!
Tai vienintelis kelias. Apie 4 metrus.
Tai per toli.
Aušinimo sistema perkaito.
Jie buvo erdvėlaivyje.
Atila tikriausiai užblokavo jo valdymą. Erdvėlaivis sudegė.
Mes greit atsidursime ten kur ir jie.
Kas apačioje?
Pilotavimo kabina.
Mes dar galime išvengti Dantės gravitacijos lauko.
- Ar tai sudėtinga? - Labai paprasta.
Tereikia įvesti kodą.
Tau nepavyks praplaukti. Ten per ankšta.
Reiktų mano kūno sudėjimo žmogaus.
Sakyk kodą.
ETNA D10.
Ar tu viską apgalvojai?
Mano smegenys dar neišvirė!
Cezario auka buvo ne beprasmė.
Nes jei visi sieks šviesos,
tai greitai galės išsilaisvinti iš tamsos gniaužtų.
Mes nežinojome, nei kas jis buvo
nei iš kur jis atvyko.
Bet viena mes tikrai žinome.
Tą galią, kuri nudobė drakoną, Šventasis Džordžas paėmė iš mūsų.
Jo gyvenimo tikslas galėjo atsiskleisti tik čia,
prie pragaro vartų,
kurių dar joks gyvas žmogus
nebuvo peržengęs.
Tekstą vertė: stasius [TRL-Team]
Specialiai Torrent.LT svetainei. Plačiau apie Mūsų Komandą ir darbus rasite užėję į www.T-Team.LT